Farkas Hilda által összefoglalt vélemény:
1	Nagyon fontos a környezetvédelmi felügyelőségek létszámának felülvizsgálata, és sokkal több szakértő mérnök foglalkoztatása – a jelenlegi alkalmazotti struktúra a felvázolt sokirányú feladatot nem képes ellátni;
2	Mivel – a Víz-Keretirányelv szerint – a víz nem szokványos kereskedelmi termék, a közművek nonprofit működtetését bele kell foglalni a stratégiába.  
3	Sajnálatos, hogy érdektelenségbe fulladt a ’Waste Free Danube’-program.  A stratégia számos nemzetközi kötelezettségvállalását nagyban segítené, ha ez a program élne, működne, hatna.
4	Magyarország vízpolitikai célkitűzései (1.4) fejezetben javasoljuk vastaggal kiemelni és jobban hangsúlyozni a következő mondatot: A vízügyi hatósági, felügyeleti tevékenység erősítése, megfigyelő rendszerek, adatbázisok fejlesztése
5	A Regionális és Határvízi kapcsolatok (5.5.1) fejezetet javasoljuk kiegészíteni a következőkkel:
Határainkon túli eredetű havária-jellegű szennyezések hazai kezelése
A vízkárelhárításnak vannak olyan esetei, amelyek a hazánk határain túli hatékony kezeléssel, vagy szomszédjainkkal közösen már nem oldhatók meg, mivel már túlléptek ezen a fázison és kisebb-nagyobb katasztrófaként érnek bennünket. Erre jó példa a Románia területén történt ciános vízszennyezés által okozott tiszai ökológiai krízis hazánkban, amelynek hatásait a Tisza tónál alkalmazott szakszerű szennyezés-átvezetéssel sikerült minimálisra szorítani. Ez tipikus példája a vízügyi katasztrófák vízügyi – azaz nem katasztrófa elhárítási – tevékenységgel történő kezelésének.
Az ilyen vízkárelhárításban is fontos a károkozó külföldi országgal való szoros együttműködés, de az intézkedéseket már nekünk kell megtennünk.

További két vélemény érkezett az összefoglaló megérkezése után a KSZGSZ tagságtól:
1.
Az előterjesztés foglalkozik részben a vízkészlet-gazdálkodás kérdéskörével, azonban a téma kifejtése és a vízzel, mint tényleges természeti erőforrással való gazdálkodás valóban mit is jelent hiányzik az anyagból.
Csak általánosság szintjén foglalkozik a témával.
A mezőgazdasági vízellátás, öntözés a jövőben egyre jelentősebb terület lesz a vízgazdálkodáson belül. A gazdasági felemelkedésünk egyik alappillére. Ennek érdekében a szakmaiság erősítése elkerülhetetlen lenne, szükséges a szakmai érdekképviselet minél szélesebb bevonása-az Agrárkamara szerepének fokozott előtérbe való helyezése.
Az anyag szerkezete, felépítése megfelelő egy nemzeti vízstratégia kidolgozásához,azonban a jövő feladatait,az elérendő célokat csak akkor lehet jól megfogalmazni,ha minden fontos tényezőt és a különböző szempontokat számba veszik,ez pedig alapos helyzetelemzést,állapot felmérést feltételez. Ez pedig hiányzik az anyagból ill. hivatkozások sincsenek.
2.
1.     A VKI szerepét abszolút félreértelmezi, nem a vízgazdálkodási tevékenységek feltételrendszerének fogja fel, hanem egy szakterületnek, amit ráadásul sokszor nem teljesen jól interpretál. 
2.     Sok tekintetben túlhaladott az anyag, a hivatkozott KEHOP pl. már nem olyan.
3.     A vízgazdálkodás finanszírozását meg akarja újítani, de hogy hogyan arról pontosan nem szól. Állami szerepvállalást erősíti, de a finanszírozás bizonytalan. A Vízkészletjárulékra alapozva hosszú távon célelőirányzatot javasol, amitámogathat de addig mi lesz,és ez a forrás önmagában nem elég. Javasolnánk még a többi vizes adó-jellegű tételt betenni (pl. vízterhelési díj, szennyvízbírság) A mezőgazdasági vízszolgáltatás díjrendszeréről egyszer azt mondja, hogy meg kell felelni a költségmegtérülésnek, máskor meg azt, hogy ingyenes lesz, ami nemcsak a VKI-nak nem felel meg, de az ésszerű vízhasználatot is akadályozza. 
4.     Először akarják a projekteket megtervezni utána  az igényeket ehhez igazítani, később lesznek kész az árvíz kockázati tervek is, mint a tervezett projektek. 
5.     Nem jól szerkesztett anyag, pl a klímaváltozás, a területi vízgazdálkodás egyik elemeként szerepel, a belvízelvezetés, pedig a területi vízgazdálkodásnál is és a vízkárelhárításnál is szerepel. Egyes stratégiai célok a legvégén olvashatók (virtuális víz export). Az intézkedések sokszor elvont, elvi célokat fogalmazódnak meg. Számszerű cél egyáltalán nem jelenik meg. 
6.    Vannak megjegyzések másik stratégiáról, vannak olyan részek, amik nem stratégiába valók. 
7. Ellentmondásos célok jelennek meg. A VKI követelmények is itt-ott olvashatók, de nem tisztán, egyértelműen. Az anyagból kiderül, hogy az egyik fő cél (ha nem a legfontosabb cél) az öntözés fejlesztése, az Öntözési Hivatal létrehozása, a szervezeti rendszer átalakítása.